Keskustelu:Tietokide
Tietokiteet ja näkemysverkot avuksi viheliäisissä ongelmissa
- Keskustelualoite, joka on suunnattu erityissti tekstissä mainituille organisaatioille. Alunperin kirjoitettu 6.10.2018, tarkoitus saada jakoon mahd pian.
Yhteiskunnallinen päätöksenteko on muuttunut entistä vaikeammaksi monesta syystä. Helpot asiat on jo ratkaistu, ja kompleksit ja viheliäiset ongelmat ovat jäljellä. Some lisää kritiikittömien näkemysten poliittista painoarvoa. Nykyhaasteisiin on kehitetty ratkaisuehdotuksia kuten ilmiölähtöistä päätöksentekoa tai joukkoistamista ja osallisuutta. Kumpikin menetelmä parantaa päättäjien ja muiden osallistujien tietopohjaa päätettävistä asioista.
Tarkastelenkin päätösvalmisteluprosessia tässä nimenomaan tietoprosessina, joka pyrkii kuvaamaan kaikki olennaiset päätökseen vaikuttavat vaihtoehdot perusteluineen kattavasti ja avoimesti. Tällaiselle uudenlaiselle päätöksentekoa tukevalle toiminnalle voidaan asettaa kolme tavoitetta, joissa sen voi olettaa pärjäävän paremmin kuin perinteinen, sulkeutuneempi ja hierarkkisempi prosessi.
Ensinnäkin pyritään varmistamaan, että yksikään varteenotettava ehdotus tai näkemys ei hautaudu vaan saa ansaitsemansa huomion valmistelussa ja siinä tietotuotteessa, jonka pohjalta päätös tehdään. Toiseksi valmistelun aikana kaikkia ehdotuksia ja näkemyksiä tarkastellaan kriittisesti ja varmistetaan, että asetettujen kriteerien valossa huonot ratkaisut karsitaan ennen lopullista päätöksentekoa ja että päätös ei perustu virheellisiin tietoihin. Kolmanneksi tavoitteena on sekä lisätä valmisteluun käytettävää työaikaa ja siten laatua että lyhentää sen vaatimaa kalenteriaikaa. Tämä onnistuu moderneilla tietotyökaluilla hajauttamalla ja joukkoistamalla osa-alueiden valmistelua rinnakkaisiin osaprosesseihin niin, että kokonaiskuva on tuotettavissa senhetkisistä tiedoista milloin tahansa.
Päätösten tietopohja ei tietysti parane tekemällä samaa kuin ennen, vaan korjaamalla nykykäytäntöjen perustavia ongelmia. Sitran puheenvuorot Kansanvallan peruskorjaus sekä Ilmiömäinen hallinto tekevät erinomaisia ehdotuksia hallinnon kehittämisestä ja organisoimisesta. Ne eivät kuitenkaan puhu kovin paljon tietoprosesseista sinänsä, ja siksi keskitynkin tässä nimenomaan menetelmiin tietovirtojen ja tiedon laadun parantamiseksi enkä lainkaan organisaatioihin.
Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksessa (THL) on kehitetty tietokiteeksi kutsuttua tietorakennetta, joka on helpottanut monia edellä mainittuja ongelmia omassa arviointityössämme. Tietokiteen perusrakenne on yksinkertainen: sen perustana on avoimella nettisivulla esitetty kysymys, johon etsitään vastausta. Vastaus perustuu kaikkeen mahdolliseen hyödylliseen tietoon itse ilmiöstä ja siihen linkkautuvien muiden tietokiteiden vastauksista. Tieto kerätään ja kuvataan perusteluosiossa siten, että kuka tahansa voi osallistua tiedonkeruuseen ja sisällön kritisoimiseen tieteen periaatteiden mukaisesti. Lisäksi on tärkeää, että tietty kysymys ja senhetkinen paras vastaus tai vastaukset löytyvät aina samasta kohteesta eli nettiosoitteesta, joka myös toimii asian pysyvänä tunnisteena. Tietokide siis noudattaa kolmea keskeistä tietotyön periaatetta: Avoimuus on välttämätöntä, jotta tieto voi levitä. Kritiikki on välttämätöntä, jotta virheet tulevat korjatuksi. Ja kohteellisuus on välttämätöntä, jotta helposti löydetään juuri se hyvien tietoperiaatteiden mukainen tulkinta netissä vellovasta mielipidemerestä.
Näiden tietokäytäntöjen avulla voidaan tuottaa jaettu ymmärrys eli kattava kirjallinen kuvaus eri osapuolten keskusteluista, näkemyksistä, arvoista ja erimielisyyksistä liittyen tarkasteltavaan aihepiiriin tai tietokiteeseen. Vastausehdotuksia hylätään jatkotarkastelusta vain tieteellisin perustein. Yksittäisten tietokiteiden kokonaisuudesta muodostuu koko aihepiirin ja päätöstilanteen jaettu ymmärrys.
Tietokiteitä olemme käyttäneet vaikutusarvioinneissa jo useita vuosia monimutkaisten päätöstilanteiden kuvaamiseen (esim. http://en.opasnet.org/w/Goherr_assessment ja http://fi.opasnet.org/fi/Helsingin_energiapäätös_2015). Olemme myös kehittäneet tapoja jäsentää yhteiskunnallista keskustelua eri näkemysten selkeyttämiseksi (http://en.opasnet.org/w/Talk:Congestion_charge). Tänä vuonna olemme alkaneet kokeilla ja soveltaa myös näkemysverkkoja eli kuvauksia laajoihin ja monimutkaisiin ilmiöihin liittyvien asioiden välisistä suhteista (https://pietatuo.shinyapps.io/insightnetwork/). Kokemukset ovat lupaavia: hyvinkin erilaisia aiheita, tietolähteitä ja näkemyksiä on pystytty sääntöjen avulla kokoamaan verkoiksi jopa puoliautomaattisesti, mikä on parantanut asioiden löydettävyyttä ja ymmärrettävyyttä. Tällä hetkellä näkemysverkkoja ja muita yllä mainittuja menetelmiä käytetään ja kehitetään osana Hiilineutraali Helsinki 2035 -toimenpideohjelman seurantaa ja vaikutusten arviointia. (http://fi.opasnet.org/fi/Hiilineutraali_Helsinki_2035)
Tietopohjaa parantavat käytännöt ja niitä tukevat työkalut ovat kehittyneet nopeasti viime vuosina, ja kehityksen pullonkaulaksi ovat muodostunut vanhentuneet käytännöt ja avaintoimijoiden tietämättömyys uusista mahdollisuuksista. Suomen tietotyötä tekevien isojen organisaatioiden, kuten Sitran, THL:n, Suomen Akatemian, CSC:n, valtioneuvoston kanslian ja eduskunnan pitäisi tarttua näihin mahdollisuuksiin ja aktiivisesti lähteä edistämään niitä. Tarvitaan parempien työkalujen levittämistä, uusien toimintamallien kokeilua ja opettamista, ystävällistä tuuppausta pois totutuista käytännöistä ja kannustavaa rahoitusta. Jokaiselle organisaatiolle ja tietotyötä tekevälle ihmiselle löytyy tässä kehityksessä oma rooli, ja yhdessä tekemällä toisia tukien asiat paranevat vielä nopeammin. Tämän suuntaisia ajatuksia olen kuullut kaikista mainitsemistani organisaatioista ja myös tavallisten kansalaisten joukosta. Myös käytännössä pyörät on saatu pyörimään. Valmiutta siis on, nyt pitäisi saada seuraava vaihde silmään.
- Jouni Tuomisto
- johtava tutkija, THL